Vi presenterer en «Kluser». Det må nok være en oppfinnelse ingen har sett før.
Den kan blant annet bøye skruer, den kan banke ned skruer, den kan snurre rundt, den er av metall. Denne kluseren kan ikke knuses fordi den er av metall.
Barna uttrykker seg gjennom materialet de møter, funksjoner det gir. De ser muligheter og tør å gå inn i det ukjente og teste ut sine tanker og ideer.
Vi på Solgruppa griper anledningen til å bli bedre kjent med de rommene vi skal være i til høsten, på rakett rommet.
Vi har snakket mye om rakett rommet og måne gruppa, for vi skal jo bli Måne gruppa.
Vi er bare 3 venner som er kommet til barnehagen enda og når jeg spør en av vennene om vi skal ta med de andre på rakettrommet så kan jeg nesten se motoren starte i barnekroppen, spenningen som fyller seg opp, raske bevegelser på vei til vennene og så var det strak vei mot målet.
Noen finner ro på materialrommet, der finnes det massevis av nye ting, kjente ting, foranderlige ting og fargerike ting, her kan leken være lett å finne.
Andre finner leken på rakettrommet, her er det både nytt og kjent materiale i ny form, nytt utseende og andre farger.
«Det e et sikkelig kattehus!»
«Vi kan bygg et laaangt kattehus»
«Her e det sånn beskyttelsesglass så den ikke dett å slår sæ»
Når vi omgir oss med blomster, strå, blader, pinner og kongler, er det naturen som inviterer til utforskning og lek. Barna griper mulighetene og det naturen byr på.
Når barn utforsker et materiale, møter de det med et åpent sinn. Med det oppdager de hele tiden noe nytt, nye egenskaper, nye farger, ny konsistens, nye former… Det er derfor så utrolig viktig at pedagogene er tett på, viser interesse og engasjement, trekker seg tilbake, observerer, noterer og lytter.
Når pedagogene blir invitert inn til barnas verksted.
Et fat med sirkler av kryssfiner, papprør og trepinner blir dekket på. Noe er kjent og noe er nytt. Vi møtes rundt fatet der de nye runde sirklene blir interresante. Noen kjenner på, noen stabler og noen oppdager noe gammelt limpistol lim som vi pirker bort. Pedagogen har inntatt en aktiv/ passiv rolle, spent på hvordan kombinasjonen av materialer blir tatt imot.
Et av barna legger en tresirkel oppå et papprør, før hun tar en pinne i hver hånd og trommer på sirkelen. Trommelyden fanges på opptak, og sammen ser og hører vi på lyden. Et smil brer seg over hele ansiktet. En venn kommer til og blir oppmerksom på det nye materialet og hører lyden fra opptaket. Kanskje du skal vise hvordan du laget lyden? spør pedagogen. Barnet viser ideen sin med støtte fra pedagogen. Vennene svarer med gjenklang.