I minus 10 grader og vind, må vi holde kroppene våre aktiv. Heldigvis møter vi et unikt materiale ute – snøflak. Da starter vi bygging av en iglo. Det kreves noen turer frem og tilbake for å frakte snøflakene til egnet plass for igloen.
Hvor går kula raskest? Den sida med rør som er høyt opp eller der rørene er lavere?
Hvor skal røret settes for at kula skal gå oppi?
Hvordan få kula til å hoppe og attpåtil havne oppi det store fatet?
Når vi ruller, hva kjenner vi på da? Spenning, svimmelhet, motstand i kroppen? Adrenalin?
Vi ruller nedover, bortover og oppover. Når vi ruller nedover, går det fort og vi vet ikke hvor vi havner, bortover må vi ta i mer med musklene våre og når vi skal rulle oppover, ruller vi ned igjen.
En pedagog begynner å rulle sammen med barna – hva kjenner hun på? Svimmelhet, ubehag, spenning, minner fra egen barndom som dukker opp, adrenalin. Tør jeg å slippe meg helt opp? Tenker konsekvenser og reserverer seg.
Vi ser på glasskula – kan alle kuler kastes eller trilles? Kula sendes rundt og barna forteller hva de ser. På den ene sida er bobla stor og når vi snurrer rundt, blir den mindre og vi ser lyset som lager et «bål» i kula.
Kuler er også sentral når vi dekker på til selskap.
Idag fikk barna i Ugletårnet en invitasjon! Den ble personlig levert av skolebarn fra Vikhammeråsen Grendaskole.
Men… Emil er jo et barn? Kan han være 60 år?
Vi går til vårt eget bibliotek på loftet og finner frem alle bøkene våre om Emil i Lønneberget. Så lager vi vår egen leseklubb!
– Hva står det med bokstavene der?
– Det står Emil!
– Se det står det samme som på boka!
– Jeg vil tegne Emil!
– Jeg vil lage min egen Emil-bok!
For å forberede oss, skaper vi et felles og ferskt referansegrunnlag som gruppe. Da leser vi, lytter, gjenforteller, tegner og fabulerer sammen om temaet.